Ne, ne! Molim vas, preklinjem vas!
Preklinjem vas, kažite im istinu!
Kažite im da me poznajete... ja nisam veštica!
Natalija! Ne...
GRAD VILAH 1245. godine gospodnje.
Pustite me, molim vas!
Ne! Ne!
Ne! Molim vas! Ne!
Sve ste proglašene krivima za veštičarenje i udruživanje sa đavolom.
Ako bi da sačuvate svoje duše od prokletstva...
pokajte se sada i priznajte svoje grehe.
Priznajem! Priznajem! Priznajem!
Nastavi, dete. Da li si potpisala pakt sa Luciferom?
Da. Potpisala sam pakt. Priznajem!
Molim vas, preklinjem vas, imajte milosti za mene!
Pravila sam masti za parove.
Ali to je bila samo svinjska mast, a ne veštičarenje, kunem se!
Svešteniče...
ti ćeš da goriš u paklu.
Izvršite!
Ne! Molim vas!
Čekajte! Čekajte! Vi ste rekli da ćete da me poštedite!
Tvoju dušu, dete.
Tvoja duša će da bude pošteđena.
Ali tvoje telo mora da bude povereno Bogu, za oproštaj.
Ne! Ne! Molim vas, preklinjem vas! Ne...
Čekajte!
Njihova tela moraju da budu izvučena.
Postoje reči, koje moraju da budu izgovorene, iz knjige Solomonove.
Da osiguraju, da one ne ustanu ponovo.
One su bile obešene i udavljene. Ovo je dovoljno smrti za mene.
Amin.
VREME VEŠTICA
ZALIV EDREMIT DOBA KRSTAŠKIH RATOVA 1332 A.D.
Danas ste istinski blagosloveni!
Danas, vi se borite za Boga samoga!
Danas, vi ste sveti ratnici, kršteni u krvi naših nesvetih neprijatelja!
Pogledaj taj ološ tamo dole, Bejmene.
Samo čeka da sretne Gospoda.
Sažaljevam svakog čoveka, kome će zadnje lice koje vidi, biti tvoje, Felsone.
Jedini greh, sa kojim ćete da se suočite ovog dana, je neuspeh!
Ko ubije više ljudi, pije za džabe.
Ja ću da uzmem 300 levo, ti uzmi 300 na desnoj strani.
Ali ako ih podelim ravnopravno, ko će da plaća piće večeras?
Oh, ti plaćaš večeras, čoveče. - Pripremite se za bitku!
Dobro. Ja ću da ubijem svih 600 lično.
Povadite svoje oružje!
Juriš!
Ne posedujem ništa osim moćne žeđi, Bejmene.
Ti plaćaš, moj prijatelju.
OPSADA TRIPOLIJA 1334 A.D.
Neka pesak besno sagori od krvi jeretika!
Satrite naše nesvete neprijatelje!
BITKA NA IMBROSU 1337 A.D.
BITKA KOD ARTE 1339 A.D.
Ne popuštajte, dok svaki neprijatelj Boga ne padne!
Da li si ikada imao osećaj, da Bog ima mnogo neprijatelja?
Biti njegov prijatelj, nije nimalo lako!
BITKA NA SMIRNI 1344 A.D.
Oni su bezbožni ljudi! Nevernici!
Oni su zgrešili protiv Boga i protiv njegovog jedinog sina, Isusa Hrista!
Moraju da budu kažnjeni!
Ne izneverite ga! Navalite dole, sa njegovom osvetom!
Neka niko ne preživi!
Hiljade izgubljenih duša, kroz vatre Pakla!
Dan slave za Crkvu! - Ti ovo zoveš slavnim?
Ubijanje žena i dece? - Znaj svoje mesto, viteže.
Zavetovao si svoj život za cilj. - Za Boga. Ne za ovo.
Ja sam vesnik Boga, u ovom svetu.
Njegov glas zauvek zvoni u mojim ušima. - Možda to nije njegov glas, koji čuješ.
Kako se usuđuješ?! Ja sam glas Crkve!
Okupan u istini i bezgrešnosti, u svetlu Gospoda.
Ti nisi više od kapi krvi na njegovim rukama!
Ko kontroliše tvoj drski jezik, Bejmene?
Hajde da se, pakla mu, gubimo odavde.
Vi ne možete da odete!
Ko će to da nas zaustavi?
OBALA STIRIJE MESEC DANA KASNIJE
Ovce lutaju slobodno, a nema pastira na vidiku.
Da li su preskočile ogradu? - Sve one?
Mi smo prehodali ceo dan, a nismo prošli nijednu dušu.
Sačuvaj svoju dušu i pusti me da pronađem piletinu.
Halo?
Je li iko ovde?
Halo?
Šta se desilo sa njima?
Ne znam.
Videli smo tako puno smrti, ti i ja.
Neke zaslužene, neke ne.
Ali šta onaj da uradi, da zasluži smrt kao što je ova?
Ništa.
Napokon, grad!
Mogli bi da budemo prepoznati.
Trebalo bi da idemo okolo, Bejmene. - Idemo... gde?
Ovi konji neće da nas nose daleko. One su životinje sa farme.
Potrebni su nam odgovarajući konji, hrana... provijant.
Molim vas, neka dođu k meni!
Preklinjem vas!
Molim vas, uzmite nas! Nemojte više!
Svemogući Gospode, Nebeski Oče,
prihvati bol i patnju, koju mi nanosimo samima sebi.
Nađi čin milosrđa, da nas osolobodiš iz ovog užasa...
Kakvo je ovo ludilo? - Kuga.
Kuga?
Kao nijedna druga...
pošast, preko cele zemlje.
Ne postoji lek? - Nikakav.
Koliko dugo je već tako?
Tri godine, u sezoni.
Koliko je umrlo? - Neko kaže onoliko, koliko u 3 ili 4 godine.
Ali mojom sopstvenim rukama sam sahranio...
dvoje dece i ženu, koja ih je rodila.
Ali, kako to da vi ovo ne znate?
Mi smo putnici. Tek nedavno smo se vratili.
Evo izvolite...
Dva od mojih najboljih.
Hvala vam.
Ostavi to!
Felsone, ovuda.
Šta je sada bilo?
Oni su videli grb mog mača.
Rekao sam da je trebalo da ga zaobiđemo.
Vas dvojica! Stojte, smesta!
Sranje!
Dobro.
Pođite sa mnom.
Baci to!
Ukloni kapuljaču i masku!
Uhapsite ove dezertere!
Čekaj!
Dozvolite mi da vidim to.
Ovo je tvoje?
Pratite me.
Nadam se da smo na putu do večere.
Šta ti želiš sa nama, svešteniče?
Ovo nije na meni da kažem.
Oprostite mi, vaša eminencijo.
Šta je bilo, Debelzak?
Ovo je vitezov mač.
Dođi bliže...
Kaži mi svoje ime.
Ja sam Bejmen od Blajbruka.
Bejmen, da...
A tvoj drug je, Felson.
Vaša imena su znana meni.
Vaše pobede su postale legende.
Jeste, ja sam pogođen...
Kuga je... svuda.
To je prokletstvo, prizvano iz Pakla...
Prenela ga je na nas Crna Veštica.
Crna Veštica?!
Ja sam lično čuo priznanje.
Veštica mora da bude odvedena do opatije Severak,
gde monasi poseduju zadnji primerak drevne knjige...
rituala, koji će da unište veštičine moći...
i... okončaju... kugu.
Šta sve ovo ima sa nama?
Naši redovi su bili desetkovani...
Vi morate da je isporučite.
Moj najbolji vitez, Ekart, već je zavetovao svoje usluge...
Kao i naš paroh, Debelzak.
Tražim isto i od vas.
Hoćete li da služite Crkvi, još jednom?
Ja ne mogu... - Zakleo si se pred Bogom.
Jesi li bio oslobođen ovog zaveta? - Moj je zavet bio Bogu...
ne čoveku, koji ubija u njegovo ime.
Ti znaš kaznu za dezerterstvo!
Ja pitam ponovo, Bejmene od Blajbruka...
Da li služiš Bogu i Crkvi?
Ja više ne služim Crkvi.
Unutra...
obojica.
Šta to oni rade sa dezerterima, uostalom?
Vešaju ih?
Spaljuju ih?
Verovatno oboje...
Znam...
Ako sam ja onaj, koji se pita po ovom pitanju, više volim da visim.
Je li ovo Veštica?!
To nije ono, što ja vidim.
Paroh kaže da je ona priznala.
Mi obojica znamo, da Crkva može da bude krajnje ubedljiva.
Žao mi je, ja sam te uvalio u ovo, Felsone.
Ova tamnica prolazi... i ovo nije tako loše.
Mi smo provodili noći u mnogo gorim mestima, od ovoga.
Barem, ja jesam...
Kakav je ovo smrad?
Ovo bi bio ti.
"Ja više ne služim Crkvi."
Da li si video parohovu facu?
Izgledao je, kao da se neko ispišao na njegovi svetu vodu.
Oni su bezbožni ljudi! Nevernici!
Oni su zgrešili protiv Boga i protiv njegovog jedinog sina, Isusa Hrista!
Moraju da budu kažnjeni!
Vi hoćete da govorite sa Kardinalom?
Kaži mu da ćemo da isporučimo devojku u Severak, pod jednim uslovom...
Da njoj bude dato pravično suđenje.
Vi ne možete da se cenjkate sa Crkvom. - Ovo nije za tvoju Crkvu.
I hoćemo naše oružje vraćeno.
I sve optužbe odbačene.
Mi smo ovde. Opatija je ovde.
Rastojanje je skoro 400 liga (1200 milja). Ovo je, ugrubo, šest dana putovanja.
Kao što možete da vidite, mi smo utvrdili kurs.
Ti bi nas vodio kroz ovo?
Ovo je najdirektniji put, da.
Preko reke, kroz...
300 Liga (1800 milja) guste šume i planinski prolaz?
Ova šuma, zove se Vormvud...
To nije mesto, sa kojim se šegači.
Ljudi su se gubili, na svom putu tamo i nikada više nisu ponovo viđani.
Kaži mi, pope, jesi li ti ikada putovao tamo lično?
Ne. - Prirodno.
Ovo su najbolje mape u zemlji.
Ali, uradićemo bolje da nabavimo vodiča.
Znaš, nekoga, ko je putovao odavde do tamo.
Poreski sakupljač, možda, trgovac?
Postoji neko, ali...
Ahh... posetioci!
Šta ja mogu da uradim za vas, gospodo?
Možda bi voleli, kao, da mi pomognete sa voćem ili da me šutirate u prepone?
Ti si Hagamar? Varalica?
Da.
Ja... mislim, nisam!
Ja sam Hagamar, ali nikada nisam nikoga varao.
Prodavao sam relikvije. Istinske relikvije.
Gde si prodavao svoje drangulije?
Svuda. Imam zadovoljne kupce, odavde do Praga.
I u Severaku?
Da. Monasi.
Prodao sam im rep od asteroida i zastavu iz Egipta.
Prilično jeftino, siguran sam. - Onda, ti znaš put do opatije?
Kao poleđinu moje ruke.
Bio bih srećan da vam nacrtam mapu, jedino...
Nastojnik je spreman da ti oprosti...
pod jednim uslovom.
Služićeš kao vodič do Severaka.
Uslov, prihvaćen.
Međutim, ako bih te ja oslobodio, a ti pokušaš da klisneš...
Takve misli su ispod vašeg nivoa, gospodine.
Kunem se svim svecima, oni mogu da me prebiju na smrt, budem li lagao.
Onda će morati, da stanu u red iza mene.
Da li smo razumeli jedan drugoga?
Veštica je u nesvesti. Ona je, sinoć, dobila moćan sedativ u svojoj hrani.
Otvorite ćeliju.
Morali bi da preselimo vešticu, zbog transporta.
Ona je samo devojka.
Ne obmanjujte se.
Felsone!
Držite je! Držite je!
Što pre mi nju dovedemo do Severaka, to bolje!
Sada je ona pod sedativima...
Ko... ko je ovo?
Veštica. - Veštica?
Niko nije rekao ništa u vezi veštice.
Šta ti misliš zbog čega nameravamo u Severak, da prodajemo drangulije?
Ubijte vešticu!
Ti si nam prenela ovu zarazu!
Ti si dovela gnev Gospoda na nas! Vodite vešticu izvan naše zemlje!
I nosite kugu sa sobom!
Demonu!
Ona me posmatra.
Prebaci svoje misli na nešto drugo. Ona pokušava da te zaplaši.
To funcioniše.
Kako ste naišli na ovu devojku?
Ona je pronađena odmah izvan Maburna, lutajući...
Mrmljajući čudne stvari, reči, koje niko ne može da razume...
Ovo je čini vešticom? - Ne, ali to je znak.
A sa četvrtom noći od njenog dolaska, kuga nas je preplavila.
To je isto za svaki grad, kroz koji je prošla...
Nije bilo ni pomena, o prolasku takve devojke kroz moje selo...
ipak, kuga je došla.
Ona je jača nego što izgleda.
Da li ti veruješ da je ona veštica?
I ti si osetio njenu snagu, da li bi rekao da je to od devojke?
Viđao sam da devojke uništavaju muškarca, bez podizanja prsta.
Koliko puta moramo da prelazimo preko ovoga?
Bili smo u Francuskoj, za boga miloga!
I stvari koje je ona radila u spavaonici...
Ona ti je opljačkala godišnju nadnicu! - Da, ali...
dala mi je tako mnogo zauzvrat.
Pogledaj nas.
Jedva je mesec dana, izvan službe Crkvi i evo gde smo!
Dezerteri, u službi Crkve.
Znaš li da smo praćeni?
Hajde da mu priredimo kraljevsku dobrodošlicu.
Siđi sa konja.
Ko si ti? Zašto si nas pratio?
Postavio sam ti pitanje, dečače.
On je oltarski dečak i služi Kardinalu.
Moje ime je Kaj.
Moj otac je bio vitez. Juran de Volenbar.
On se isto tako borio na Inbrosu. Možda ste čuli njegovo ime?
Šta ti to hoćeš? - Hoću da pođem sa vama u Severak.
Polako, dečače.
Da zavetujem sebe u vašu službu...
u zamenu, za koju tražim vašu reč, da vi garantujete za mene po našem povratku...
Tako da ja mogu da budem oglašen vitezom.
Usluge oltarskog dečaka... Već se osećam sigurnije.
Ja bih da znate, već sam bio dvaput pisan u listama i osvajao zastave za hrabrost.
Ovo nije turnir, dečače. Idi nazad svojoj majci.
Ovo je slobodan put... starče
i nije mi potrebno tvoje odobrenje, da putujem njim.
Daj momku šansu da povuče opasku.
Moje iskreno izvinjenje.
Ne meni, njemu. - Ovo, ja ne mogu. On me vređao, prvi.
Nameravam da podučim ovoga nekim manirima.
Idi polako, Felsone. Upotrebi drugu ruku.
Ne želim ga mrtvog. Samo ga pošalji njegovim putem.
Budi brz, u vezi ovoga.
Sa zadovoljstvom.
Nije loše, za oltarskog dečka.
Koji Đavo je ovo bilo?
Stani i bori se kao muškarac, ti mali kuniću.
Dosta!
Možda možeš da budeš na usluzi.
Čuo sam šta je kardinal govorio, u vezi vašeg heroizma u krstaškim ratovima.
Ja bih otišao, takođe, ali sam bio previše mlad.
Ti si jedan od srećnika!
Pa, pričajte mi u vezi toga, gde ste se vi regrutovali?
Bio je to paroh, koji je došao u Felsonovo selo.
On nam je rekao: "Onaj ko ode u krstaški rat, primiće blagoslove
od Crkve"... "Oproštenje od greha".
Bio je to deo u vezi greha, koji je kočopernog mladog Felsona zainteresovao.
Ovo nije istina.
Tako da je on zapitao paroha: "Koji gresi bi bili oprošteni...?"
"Da li bi oni oprostili preljubu?"
Paroh reče: "Da, za dve godine zaveta."
"Šta je sa krađom?"
"Da, za tri godine zaveta."
Tako da Felson, razmatrajući to, reče parohu:
"Bolje da me pribeležite za deset."
Doneo sam ti nešto hrane...
i topli pokrivač.
Ti nisi kao što su ostali.
Ti si plemenit.
Je li to bio Debelzak, koji te povredio?
Ovo mesto, gde me ti vodiš...
Šta će da se desi sa mnom, tamo?
Tvoja nevinost ili krivica će da bude odlučivana.
Postojala je devojka u mom selu, koja je bila osumnjičenja da je veštica.
Oni su stavili kamenje u njene džepove i bacili su je u jezero.
Ako se udavi, oni bi znali da je ona bila ljudsko biće.
Ali, ona nije. Ona je preživela.
Oni su to nazvali dokazom magije i spalili su je na lomači.
Ništa od toga, neće da se dogodi tebi.
Tebi će biti dato pravično suđenje.
Imaš moju reč na ovome.
Da li je ona rekla bilo šta?
Zašto pitaš? - Ja samo nameravam da te upozorim!
Veštica je obmanjivač. Ona će da okrene jednog čoveka protiv drugog.
Ko će to da čuva kola?
Čuva kola? Ova devojka je u kavezu!
A ja sam umoran. - Ja ću da idem.
Možda bi neko drugi trebalo da preuzme prvu stražu.
Ja ću da idem.
Nemoj da brineš. Biće pregršt prilika između ovog sada i Severaka.
Ekarte, budi oprezan.
Došao sam da te odmenim.
Ti nisi umoran?
Ne. Ne.
Ja ne spavam mnogo, ovih dana.
Razmišljao sam o tome, koliko me devojka podseća na moju ćerku.
Žao mi je zbog tvog gubitka.
Kako je bilo njeno ime? - Mila. Njeno ime bilo je Mila.
Kažite mi, oče...
Vi kažete da je Kardinal dao svoju reč, da će ona da ima pravično suđenje...
ali on, takođe, nije dao svoju reč da okonča kugu?
Šta vi to sugerišete?
Možete li da zamislite reakciju ljudi,
ako ona ne bude oglašena krivom za veštičarenje?
Ne oče...
vi znate dobro, kao i ja, da Crkva ne može sebi da priušti ovo, ne sada.
Ne.
Ne, naša odgovornost je da isporučimo nju za suđenje.
Monasi će da odluče njenu sudbinu.
Upravo tako.
Monasi će da odluče njenu sudbinu, a ja neću da budem deo toga.
Neće ni ostali, nadam se, kada oni budu čuli šta ja imam da kažem.
Čekajte!
Molim vas, nemojte da idete.
Molim vas, nemojte da me ostavite samu sa njim.
Ti se bojiš?
Saslušaj me. - Ekarte...
Neću da ostavim...
Daj mi taj ključ!
Kako je ona pobegla?
Uzela je ključ, oko mog vrata!
Kojim putem je ona krenula?
Možda je pratila ovaj put do sela.
Kaj i Ekart, ovuda!
Ona je na trgu!
Eno je!
Ovo je grobnica... Ovo je masovna grobnica.
Oče...!
Čekaj ovde.
Oče...!
Mila?
Oče!
Ja sam ovde.
Ekarte!
Mila? - Oče...
Mila... - Oče, gde si ti?
Mila! Moje dete. - Oče? Jesi li to ti?
Nemoj da bežiš! - Oče.
Mila?
Tatice. - Ohhhh, Mila?
Ekarte! Ekarte! Ekarte!
Felsone! Bejmene!
Gde ste vi?
On je istrčao, niotkuda!
Zašto se nije zaustavio? Zašto me nije video?
Šta sam... dragi Bože? Šta sam uradio? Šta sam uradio...?
On me je gledao u oči, ali me nije video!
On me nazvao Mila...
Bejmene!
Ja sam morala da bežim, nisam imala izbora...
Nisam mogla da mu dozvolim, da me dotiče ponovo.
Tako mi je žao.
Molim vas, molim vas, nemojte da me vraćate tamo.
Molim vas, preklinjem vas, molim...
Nebeski Oče, mi ti se molimo.
Uzmi tvog slugu Johana Ekarta, gore u Nebesko carstvo.
Jer on je bio vojnik krsta i borio se u tvoje ime...
I u ime tvog jedinog sina, Isusa Hrista.
I tako je on umro za slavu Božju.
Amin.
Da li bilo ko želi da iznese neke reči?
Neka njegova žrtva, ne bude uzaludna.
Bejmene!
Bejmene, moram da govorim sa tobom.
Šta je sad, pope?
Moraš da upozoriš ostale, da budu oprezni u njenom prisustvu. Da ne...
da ne raspravljaju lična pitanja, stvari koje ona može da upotrebi protiv...
Saslušaj me!
To je bila veštica, koja je ubila Ekarta.
Ti... ti si čuo šta je Kaj rekao, njegov um nije bio njegov sopstveni.
Ona je prisluškivala naš razgovor o njegovoj ćerki.
Šta to, tačno, ti sugerišeš?
Ona vidi slabosti, koje leže u našim srcima.
A jednom kada ih ugleda, ona će da ih upotrebi protiv nas.
Krstašu!
Ja sam, iskreno, zahvalna za tvoju pomoć.
Ti si vrlo hrabar.
Čovek, kao što si ti, nikad ne bi mogao da stoji i gleda,
kako mladoj devojci dolazi neko zlo.
Debelzak veruje, da si ti kriva za Ekartovu smrt.
I ti mu veruješ? Posle onoga, što je on uradio meni?
I had no reason to harm Eckhart He was nothing but kind to me.
On mi je rekao, da ja izgledam kao njegova ćerka.
Mogu da vidim, da je njegova smrt, teško breme na tvojoj duši.
Dozvoli mi da olakšam tvoju patnju.
Neka dobra dela mogu da budu učinjena, čak i iza rešetaka.
Kaj, zapamti ovo, to nije bila tvoja krivica.
To je bila veštica. Niko drugi.
On je poginuo od mog mača.
Mogao je, isto tako lako, da bude tuđi. - Ali nije bio!
To je bio moj. Ja sam ga ubio.
Zašto smo se zaustavili?
Ti ovo zoveš mostom?
Poslednji put kad sam ga video, bilo je 8 ili 9 godina ranije.
Zapamtio sam ga drugačije.
Ovo nam je nagrada, za uzimanje varalice za našeg vodiča.
Rekao sam ti, ja nisam varalica.
A nisi baš mnogo ni vodič, je li?!
Kako bi mi trebalo da pređemo ovu trulež?
Ti kriviš mene za most?
Ti si onaj, koji nas je doveo do njega.
Ti si onaj...
Bejmene!
Skinite sve sa kola! Prevedite konje preko! Jednog po jednog!
To će biti, kad izbrojim do tri.
Jedan, dva, tri!
Moje ruke!
Ne mogu da držim još mnogo dugo!
Pomoć!
Hagamare, odvuci konopac do konja, da ih iskoristimo da povuku kola.
Ako me pustite napolje, biće lakše!
Molim vas, mogu da pomognem!
To neće da izdrži! - Hoće!
Guraj.
Guraj!
Nećete uspeti! Pustite me napolje!
Hajde! - Guraj!
Ovo je bilo pomalo preblizu!
Sačuvao sam tvoju bulju sto puta. Imaj malo vere!
Kaje, donesi mi svež zavoj za parohovu ruku.
Bilo bi to šteta, ako iskrvari na smrt.
Hvala ti.
Felsone!
Pljosku!
Zaista?
Kakvo je ovo mesto?
Hagamare, gde smo mi?
Šuma Vormvud.
Prokleta magla. Kao veo pred mojom očima.
Mi nismo odlutali od puta, zar ne?
Ja jedva mogu da vidim, svoju ruku ispred mog lica.
Jedini razlog što se ti motaš okolo, je zato što si tvrdio da poznaješ put.
Poznajem ja put, to je samo što ne mogu da vidim put.
Možda bi ti voleo da probaš da predvodiš! A!
Dosta!
Obojica!
Zadržaćemo se ovde na putu... Sačekati na maglu da prođe.
Kaj mi je rekao, šta se desilo na mostu.
On kaže, da si ti sačuvala njegov život.
Sa jednom rukom... Teško da se poveruje.
Mi verujemo u ono što hoćemo da verujemo.
Da li ti veruješ da sam ja veštica, Bejmene?
Ti se mene ne bojiš, je li?
Problematično spavanje?
Moje, takođe.
Nisam siguran, da li je to magla, visina...
To je uznemiravajuće, čak i za viteza.
A da ne spominjemo beskičmenog lešinara, nalik meni.
Ovo nije ono što sam pomislio.
Ne... Bejmene, koliko će još da ih umre, pre nego što se dočepamo Severaka?
Niko, ako ja mogu da pomognem. - A ako ne možeš, šta onda?
Oprosti mi, ako ja izgledam nerad, da stavim svoj život u tvoje ruke.
Ali ja imam bolju opciju. Mi ubijemo kučku!
Ovde i sada, bude završeno sa tim.
Kažemo onim bogomoljcima pozadi, da je ona pokušala da pobegne.
Mislila nam je zlo... Šta smo mogli da uradimo? Nismo imali izbora.
I ko bi bio pametniji?
Ja, na primer.
Da li si čuo ovo?
Šta je to? Šta se dešava? - Slušaj.
Tiho...
Vukovi.
Šta mi da radimo?
Ubijemo onoliko, koliko možemo.
Oh ne... - Hvataj konje, ja ću da preuzmem kola.
Bejmene!
Previše je kasno. Mi ne možemo da mu pomognemo.
Bejmene! Šta ti to radiš?
Bejmene, šta ti to radiš?
Radi ono što mu dođe prirodno, ubija nevine! - Ne možeš ovo da uradiš!
Skloni se u stranu, dva života su već bila izgubljena.
Niko ne tuguje za ovim više nego ja!
Skloni se u stranu! Ili će ova strela da bude tvoja!
Ako mi zgrešimo ovde sada, ti životi će da budu izgubljeni uzalud!
Ili neće da budu izgubljeni! Četiri života, biće pošteđena.
A šta su 4 života, u poređenju sa hiljadamo više, koji će da budu izgubljeni,
ako se ova kuga ne okonča?!
Znam... da može biti, da nema mesta u tvom srcu za Boga, Bejmene!
Ali u mom srcu, ja znam da nas on ne bi napustio.
U Božje ime...
Nijedan čovek, nije prolio više krvi u Božje ime, nego ja.
Dobronamerni Bog, kakve su šanse da se otme čoveku?!
Ako ti ubiješ nju, nećeš morati da okrivljuješ Boga...
već jedino sebe.
On kaže na kraju...
Pogledaj. Severak...
Prešli smo dug put, Bejmene.
Prešli okeane, pustinje... Videli stvari, koje je samo par ljudi videlo.
Kada se ovo okonča, mislim da bih voleo da vidim dolinu, u kojoj sam rođen.
A ti?
Ja nemam takve čežnje za domom.
Ohh... Onda pođi sa mnom.
Pokazaću ti moj dom i spremnu salu, gde su moji praočevi sedeli i pili pivo.
I pričaćemo priče, par ljudi koji su doživeli da pričaju.
A manje, još uvek da poveruju!
Svakako, mi ćemo znati istinu, moj prijatelju. Mi ćemo znati...
Halo!
Ima li koga tamo?
Gde su monasi? - Kapela...
U ovo vreme, oni bi trebalo da budu u večernjoj službi.
Moja braćo, oprostite na upadanju, ali mi smo putovali izdaleka...
To ne može da bude!
On nas ne bi napustio.
Bog nas ne bi napustio.
Moramo da odemo, Ovde ne postoji nada. Samo kuga...
Odemo... gde?
Ovi ljudi su bili naša poslednja nada.
Mi smo sada u Božjim rukama. Molitva je naše jedino spasenje.
Naš Gospode na nebesima, da se sveti ime tvoje... - Debelzak!
Da dođe carstvo tvoje, da bude volja tvoja... - Debelzak!
na zemlji, kao što je na nebesima.
Daj nam danas, naš hleb nasušni i oprosti nam dugove naše...
Ustaj! -... kao što mi opraštamo dužnicima našim...
Ustaj! - I ne vodi nas iskušenju...!
Već nas izbavi od zla...
Poslednja...
U ime Oca, Sina i svetoga duha Gospode naš...
Debelzak...
"Solomonov Ključ", knjiga koju je Kardinal spominjao.
Unutar ovih stranica se čuvaju svi rituali, molitve i pojanja...
korišćenje od svetih ljudi, tokom vekova...
za odbranu protiv sila zla.
Možeš li...
ti da obaviš ritual?
Šta to mi imamo ovde?
Je li ovo pravedno suđenje, koje si ti obećao meni, Bejmene?
Suoči se sa svojom sopstvenom sudbinom.
Neka bude znano, svima ovde prisutnima i pred Bogom samim...
da ova je žena optužena za veštičarenje!
Da je ona priznala prizivanje kuge, protiv celog čovečanstva.
Ja sam polaskana.
Ali moram da priznam...
Ja sam te obmanula...
Ti misliš da možeš da sačuvaš sebe uz poricanje! Ali tu grešiš!
Govori sada istinu pred Bogom!
Istinu?
Ne pričaj meni o istini, ti licemeru!
Već vekovima, ti i takvi kao ti, su spaljivali, vešali, razapinjali...
bilo koga ko je stajao na vašem putu.
U suštini, trebalo bi da vas se zahvalim.
Crkva je poslala više ljudi u Pakao
nego svi ratovi, gladovanja i pomora, zajedno sakupljenih.
Ovo je laž, veštice!
Debelzak, ritual!
A ti, Bejmene? Sve što ti je bilo potrebno je da spasiš dete.
Nekoga, da ublaži tvoju mizernu krivicu.
Da li iskreno misliš, da bi spasavanje jedne mučene duše, promenilo bilo šta?
Ma daj, Bejmene! Tvoji gresi su legenda!
Koliko nevinih, su pali pod ovim vrlim sečivom?
Oni su bezbožni ljudi, nevernici!
Oni su zgrešili protiv Boga i protiv njegovog jedinog sina, Isusa Hrista!
Oni moraju da budu kažnjeni!
Kako si to mogla da znaš?
Ovo nije veštica!
Ovo nije veštica...
Ne izgovaraj te reči!
Biće nam potrebno još svete vode.
Evo!
Kaži mi, Bejmene...
Da li mi idemo unutra da porazimo demona... ili da spasimo devojku?
Oboje?
Pronašao sam još svete vode.
To si dobro uradio.
Ovo ovde je dokle ti ideš, Kaje. - Ja ne razumem...?
Ovo nije tvoja bitka.
Dao sam zavet, da se pridružujem vašem cilju.
Ja te oslobađam od tvog zaveta. Nema sramote u tome.
Čast nije kao stvar, da bude odbačena ili zaboravljena.
Zavet mora da bude ispunjen, inače, nema zaveta uopšte.
Čak i ako je cena tvoj život? - Čak i onda.
Klekni, Kaje.
Ponavljaj za mnom.
Podari me hrabrošću Gospode... - Podari me hrabrošću Gospode...
Jer ja sam tvoj sluga. - Jer ja sam tvoj sluga.
I obdari me sa snagom u borbi... - I obdari me sa snagom u borbi...
Da mogu da uništim neprijatelje tvoje... - Da mogu da uništim neprijatelje tvoje...
Kao prašinu pred vetrom. - Kao prašinu pred vetrom.
Amin. - Amin.
Amin.
Ustani, viteže.
Felsone... - Šta je?
Znam u svom srcu, ja ovo nisam zaslužio.
Hoćeš...
Demon je mogao da pobegne, u bilo kom trenutku.
Zašto bi čekao dok ne stignemo u Severak?
Možda bekstvo nije bio njegov cilj?
To hoće da bude ovde.
Debelzak, ti reče da je Ekart pokušavao da je oslobodi.
...I ja neću da budem deo toga.
- Oče! - Mila?
I to ga je ubilo... i Hagamara takođe. On je stajao na njegovom putu.
Mi ubijem kučku! Ovde i sada, bude gotovo sa tim!
To je htelo da dođe ovde, od samog početka.
Moj Bože!
Što pre mi dođemo u Severak, to bolje!
On je u pravu. Sve što je učinjeno, vodilo nas je ovde.
Ovamo.
Zašto bi umirući monah, uradio sebi ovo?
Zašto bi on privezao sebe za sto?
To je pasus iz Solomonove knjige.
Ima još, ovde preko...
I još.
Oni su to prepisivali.
Da šire mudrost Solomonovu, do svih ćoškova Zemlje...
gde predrasude mogu biti iznad...
To hoće knjigu!
Zbog ovoga nas je demon obmanuo, u verovanju da je devojka bila veštica.
To je znalo da će veštica biti izvedena pred one koji poseduju Solomonovu knjigu.
Ti si video šta je ova kuga učinila...
Ako bi knjiga pala u demonske ruke,
mi bi se suočili sa beskonačnom tamom.
To je naša poslednja odbrana.
Ja bih trebao da se zahvalim svima vama.
Vi ste žrtvovali tako mnogo, da me ovde isporučite...
A sada ste mi doneli knjigu.
Debelzak...
Tišina!
Čuvajte se! - Bejmene!
Gde su oni?
Ko? - Monasi?
Vi možete da ga oslabite! Morate da nastavite čitanje!
Glava... Odsecite njihove glave!
Kao bubašvabe su.
Felsone!
Nemaš pojma, koliko loših stvari je ta prokleta knjiga
meni prouzrokovala, tokom vekova!
Uništio sam ostale! Ova je ona poslednja!
Ti ćeš večeras da plaćaš, moj prijatelju!
Felsone!
Završi to!
Bejmene...
Šta mogu ja da učinim?
Sačuvaj nju.
Neka Bog bude sa tobom, Felsone.
To je baš čudno...
Da dugujem toliko nekome, koga nikada, čak i nisam poznavala.
Ne znam šta bi da kažem.
Kaži ono što je u tvom srcu.
Moje ime je Ana.
Tebi dugujem svoj život.
Bog neka te čuva.
Hoćeš li da mi govoriš u vezi njih?
Želim da ih poznajem.
Dakle, kuga je prošlost i život se vratio na zemlju.
Postoje mnogi koji kažu, da je kuga bila, ništa drugo...
nego pošast, koja je konačno prestala.
Kao prolaženje groznice.
Oni ne poznaju tamu, koja je zamalo nastala.
Žrtve su učinjene...
Heroji izgubljeni...
Ja ću da pričam njihovu priču.
Ja sam bila tamo. Ja znam.
Prevod i obrada: YUGASTON